,ב 1942 ,הנאצים החלו בפעם הראשונה
לסרוק את מדינות מערב אירופה, במרוץ אחר
,"הפיתרון הסופי" .ההשמדה של היהודים
אפילו לקחת יהודים ממרחק
.כמו האיים בתעלה האנגלית
בהוראה מגבוה את ובני משפחתך אשר
.תלויים בך, תפונו
לעולם לא ראינו אותה שוב או שמענו"
,מה עלה בגורלה
.במשך 50 שנה, זה לא יאומן
,כאשר גיליתי שהיא מתה באושוויץ
היינו כל-כך ".מזועזעים ומבולבלים
אבל כמו הנאצים באושוויץ
,ובשאר המחנות בפולין הכבושה
הם עמדו לגלות, שזה דבר אחד
להגות את רעיון רצח ,המוני בקנה מידה עצום
,ודבר אחר .להוציא אותו לפועל
אך הצורה שבה הם פתרו ,את הבעיה הקטלנית הזאת
.מספרת לנו הרבה על האופי שלהם
,ב 1942 דרך תהליכים מזעזעים של
,ניסוי וטעייה ,הנאצים יצרו
,משהו חדש לגמרי בהיסטוריה
,מפעלי הריגה .המסוגלים להשמיד מיליונים
.thebarak תורגם על ידי .Extreme צוות
אושוויץ .הנאצים והפיתרון הסופי
.מפעלי המוות
היהודים הראשונים שנשלחו ממערב אירופה
,אל אושוויץ .הגיעו מצרפת
,עבור הרבה חיילים גרמניים ,צרפת הייתה הצבה נוחה
,הרבה יותר קלה מלחימה במזרח .נגד הצבא האדום
,הגרמנים אשר היו פה .החשיבו את עצמם כברי-מזל
,אבל במציאות .היו בצרפת יחסית מעט חיילים גרמניים
,המדינה חולקה ל-2 אזורים ,על ידי הגרמנים
,אזור כבוש .ואזור לא כבוש
,אבל ההנהלה הצרפתית
במידה מרובה הם .ניהלו את שני האזורים
לכן, הדרך היחידה שהנאצים יכלו להוציא
,את היהודים מחוץ לצרפת
,הייתה שיתוף פעולה .עם השלטון הצרפתי
,ב 2 ביולי 1942
פגישה חשובה התקיימה ,בין אנשי האס.אס
לבין מספר בכירים ,מהמשטרה הצרפתית
.כדי לדון על הגירוש ההמוני
בדקות שבהן דיבר איש אס.אס ,התגלה, שבהתחלה, צרפת הציעה
,שיתוף פעולה עם הנאצים .רק לגבי היקף מצומצם
,השלטון הצרפתי ידע ,שאם לא ישתפו פעולה עם הנאצים
.הם יתמודדו מול הזעם של הגרמנים
אבל הם לא רצו למסור .את יהודי צרפת
:אז זה היה פתרונם
,השלטון הצרפתי ,החליט למסור את היהודים הזרים
,מאורגנים למחזור הראשון .בבוקר של ה 16 ביולי 1942
,במחוז ה-20 של פאריז
המשטרה הצרפתית ביקרה ,אצל משפחת מולר
.שבמקור הגיעה מפולין
בבוקר התעוררנו בגלל" ,דפיקות אלימות על הדלת
,ראיתי את אימי על הברכיים ,על הקרקע
עם ידיה מסביב לרגליי .שני שוטרים
.היא התחננה שהם יעזבו אותנו
.היא התחננה, צעקה ובכתה
,ראיתי את השוטרים ,זאת אומרת את המפקחים
,שדחפו אותה אחורה, עם הרגליים :ואמרו
,הזדרזי, הזדרזי" ".אל תגרמי לנו לבזבז את הזמן
נלקחו על ידי המשטרה הצרפתית
,באותו הבוקר, אנט מולר
אחיה הצעיר מישל .ואימה
,אני זוכר שקצת פחדנו" ,בגלל שזה היה מוקדם מאוד בבוקר
,אמרו לנו לקחת אוכל ל 3 ימים
נראה לי שאני זוכר .שאמרו לנו שלושה ימים
,אבל זה לא הדאיג אותי
לא ממש בטחתי ,במשטרה של ארצי
לעומת זאת, בטחתי ".לחלוטין באימי
.הם נלקחו למחנה כמו זה
מלא בזרים, רבים ,שקודם לכן נמלטו לצרפת
.בניסיון להימלט מהרדיפה הנאצית
.לא הייתי כל-כך מודאג"
,כל שחשבתי עליו, היה לחזור חזרה .לתחילת התקופה
.תהיתי מה עומד לקרות
אבל הייתי בטוח שנחזור .ליום הראשון של בית-הספר
".זאת הייתה הדאגה העיקרית שלי
,בימים הראשונים של הגירוש
הדרישה המיידית של הנאצים ,הייתה רק עבור יהודים מבוגרים
.שלאחר מכן יעבידו אותם למוות
,אדולף אייכמן, איש האס.אס אשר ארגן
,את הגירוש ,לא נתן בהתחלה אישור
שהילדים ישלחו מזרחה .עם הוריהם
,בתחילת אוגוסט 1942 ,במחנה בון-לה-רולנד
.המשטרה הצרפתית הפרידה את המשפחות
,המשטרה הכתה בגבם של הנשים"
בזמן שאנחנו הילדים .נאחזנו בבגדיהן
".הם ריססו אותנו במים
.והיו שם כמה ילדים קטנים"
.אני זוכר שאנשים בכו
ופתאום, כאשר הגיע הרכב ,המצויד במכונת ירייה
".היה שקט, שקט נוראי
,אימי הייתה בשורה הראשונה של הנשים"
.והיא סימנה לנו עם עיניה
.מישל בכה ,הבטנו בה
וזה הזיכרון אחרון שנשאר .לי מאימי
,בגלל שאז הם לקחו את הנשים משם ".אנחנו, הילדים, נשארנו לבד
,במשך השבועות הבאים
הילדים אשר נלקחו מהוריהם ,הועברו לפה
.אל דראנסי, בפרברי פאריז
,מחנה הריכוז הזמני הזה נבנה סביב
למתחם גמור למחצה .של דיור זול
הילדים הבוגרים ביותר שהגיעו .לאחרונה, היו בני 14
,והצעירים ביותר .היו בני שנתיים
,מעט מהבוגרים ,אשר היו כלואים כבר בדראנסי
ניסו לעשות כל שיכלו .כדי לעזור להם
הילדים היו מוקפים על ידי .החרקים הקטנים האלה
.וההופעה שלהם היה כבר מצערת
כולם שם היו מאוד, מאוד מלוכלכים
(.ולכולם שם היה בורדם( מחלה מקראית
בהתחלה, ניסינו לעשות ,רשימה של השמות שלהם
אבל רובם לא ידעו ,את שם המשפחה שלהם
:אז הם אמרו דברים כמו ".אני אח של פייר-"
,הם שמו אותנו בחדרים קטנים" ,ישנו שם על רצפת בטון
והיינו צריכים לדאוג לא למעוד ,על המדרגות, בחדר המדרגות
בגלל שהייתה עליהן .כמות צואה גדולה
".זה היה כמו חלום בלהות
,אחרי תקופה קצרה בדראנסי
,עם אישור שהוענק מברלין
הילדים אוגדו ביחד .כדי להתחיל את המסע אל המזרח
כל הזמן שיקרנו להם, אמרנו להם"
,שהם ימצאו את ההורים שלהם שוב
,אבל למרות מה שאמרנו להם .הם לא האמינו לנו
באופן מוזר, הם חשדו .במה שהולך לקרות להם
,הרבה מהם אמרו לי ולחבריי ,"גברת, תאמצי אותי"
.בגלל שהם רצו להישאר במחנה
,אפילו שהיה שם רע מאוד .הם לא רצו ללכת רחוק יותר
בבוקר שלפני הגירוש שלהם ,הלבשנו אותם הכי טוב שיכולנו
רובם לא יכלו אפילו לסחוב ".את התיקים הקטנים שלהם
אני מאמינה שזה הדבר הרע ביותר"
,שיכול לקרות ".וברור שאני עדיין חושבת על זה
מישל ואנט מולר ,הוברחו בבטחה
בגלל שאביהם הצליח .לשחד פקידים צרפתיים
אמא שלהם, אחרי שנלקחה .מהם בכוח, מתה באווויץ
,אבל איך שמישל ראה זאת .לא רק את הגרמנים היה צריך להאשים
הם כלאו אנשים רק" .בגלל שהם נולדו יהודים
,הצרפתים שעשו זאת
,עדיין רודפים אחרי ".גם 60 שנה מאוחר יותר
,באוגוסט 1941, כ-4100 ילדים ,הוכנסו לתוך רכבות
,ונשלחו למזרח בתוך מטעני משאיות
,ביחד עם מבוגרים מדראנסי .זרים לחלוטין
המסע שלהם ערך .2‏ ימים ו2 לילות
:עד שהם הגיעו לפה .המסילה של אושוויץ
,יש מעט עדים חיים שנשארו להעיד
על המחזות ,כאשר הגיעו לפה
.ומעטים אף יותר, עדי האס.אס
זמן קצר לאחר ההגעה ,של הילדים הצרפתים
טוראי האס.אס, אוסקר גרונינג .החל לעבוד באושוויץ
זה לא היה הרבה זמן אחרי שמונתי"
למפקח על מקבץ המזוודות .של המשלוח הקרב ובא
,כאשר זה נגמר .זה היה כמו מגרש ירידים
.הרבה זבל נשאר
,וליד הזבל, היו אנשים חולים .שלא יכלו ללכת
,והדרך שבה טיפלו באנשים האלה .זעזעה אותי
,לדוגמא, ילד ששכב שם, ערום ,משכו אותו ברגליו
ונזרק אל משאית ,כדי לנסוע משם
,וכאשר הוא צעק כמו תרנגול חולה
,הם חבטו בו כנגד קצה המשאית ".וככה השתיקו אותו
,הילדים מצרפת הועברו
כ- 3.2 קילומטר מהמסילה למעלה, אל מחנה אושוויץ-בירקנאו
,ואל אחד משני הצריפים .בפינה הרחוקה של המבנה
.פה הנאצים אלתרו את תאי גזים
,הילדים ננעלו בחדר ,ומדביר החרקים הרעיל ביותר
,ציקלון ב .נזרק דרך צוהר גבוה בקיר
יותר מ-4000 ילדים נשלחו
,ללא הוריהם .מצרפת אל אושוויץ
.כל אחד ואחד מהם מת
,ובסתיו 1942 ,אוסקר גרונינג האמין
.שהפשע המחריד הזה, היה מוצדק
,אנחנו היינו משוכנעים" ,על ידי השקפת העולם שלנו
.שכל העולם בגד בנו
ושהייתה קנוניה גדולה .של היהודים, נגדנו
,בוודאי, כאשר זה מגיע לילדים קטנים"
אתה חייב להבין שהם לא יכלו ".לעשות לך רע
.הילדים, הם לא האויב ברגע זה"
.האויב זה הדם הזורם בתוכם
,האויב זה היהודי שיגדל מהם .שיכול להיות מסוכן
".ובגלל זה, הילדים נכלו גם כן
,בזמן שאוסקר גרונינג תמך באותו הזמן
באשליה הנאצית לפיה .יש קנוניה של היהודים נגד הנאצים
.הוא לא לקח חלק ישיר בהריגה
.וגם לא רצה להישאר באושוויץ
,מסמכים מראים שאוסקר הגיש בקשת
,העברה אל החזית .בקשה זו נדחתה
אז הוא המשיך בעבודתו ,במחנה הראשי
3.2‏ קילומטר דרום-מזרח .מאושוויץ-בירקנאו
העבודה שלו הייתה למיין
,ולספור את הכסף .שנגנב מהיהודים שהגיעו
.ולארגן את העברה של הכסף לברלין
בזמן שהמניע העיקרי ,לפיתרון הסופי, היה אידיולוגי
גם הנאצים היו מודעים
שהם יכולים לעשות רווח כספי .מהפשע
במשך 1942, כ-200,000 יהודים ,נשלחו לאושוויץ, מכל אירופה
,מצרפת, הולנד, בלגיה ,יוגוסלביה, פולין
,צ'כיה, סלובקיה .אוסטריה וגרמניה
כ-70 מהם נרצחו .מייד לאחר הגעתם
,לפני שהם נלקחו הנאצים אמרו להם
לעזוב את הכסף .ואת דבריהם האישים, לשמירה
בעבודה שלי, כמפקח" ,על הכספים הזרים האלו
,ראיתי למעשה את כל המטבעות .של כל העולם
,תאמינו או לא ראיתי
,החל מלירה איטלקית ,ועד פזטה ספרדית
,ומטבעות הונגריים ומקסיקניים ".מדולר אמריקאי ועד פאונד אנגלי
ואולי אוסקר גרונינג התעסק ,עם פאונד אנגלי
,בגלל מה שקרה פה .באיי התעלה
,1440‏ קילומטר ,גיאוגרפית, מאושוויץ
,אבל, על ידי כל אמצעי מדידה אחר .שנות אור מפה
איי התעלה, התפרסמו לפני המלחמה .כחופשה אצילית וידידותית
משפחת פוטס, מקנט, נסעה .לטייל באיי התעלה ב1939
,איתם, הייתה המטפלת ,טרזה שטיינר
אשר חיפשה מחסה בבריטניה מהאנטי-שמיות
,הגדלה באזור היוולדה .אוסטרליה
,אנחנו באמת אהבנו אותה ,בגלל שראינו הרבה ממנה
אני מתכוונת, היא הייתה איתנו ,כל הזמן
".בייחוד באיי התעלה
".זה היה כמו 2 אימהות"
באביב 1940, כאשר משפחת פוטס ,החליטה לחזור לאנגליה
,רשויות איי התעלה הבריטית ,מיניסטריון הפנים, שלח להם קו מנחה
.ואסר על טרזה ללכת איתם
האוסטרלים שייכו אותה לאויב מדינה
,למרות שאימי התחננה בפניהם"
.הם באו למחרת ולקחו אותה
.ולא ראינו אותה יותר
אני חושבת שהיו שם ,אנשים אנטי שמים
:אגיד לך מה האיש אמר לאימי
אם את מאפשרת ליהודייה לבוא אחריך' ?'למה את מצפה
,זה מה שהיא אמרה לי ".שזה די דוחה
טרזה הייתה לכודה ,באיי התעלה
כאשר הגרמנים פלשו אליה .בקיץ 1940
התעמולה הגרמנית ,עשתה הרבה לגישת שיתוף הפעולה
,של רבים מתושבי איי התעלה ,כולל השוטרים הבריטים המפורסמים
(וזה היה שוטר מגרנזי(אי מאיי התעלה שארגן
את הרשמתם של יהודים באי .בפקודת הגרמנים
הרשמה כוללת של 4 יהודים ,בגרנזי
12‏ באיים השכנים (. של ג'רסי(אי בריטי בתעלת למאנש
,אחת מהיהודים שנרשמו בגרנזי ,בסתיו 1940, הייתה טרזה שטיינר
כמו כולם, הכרטיס שלה '(.היה מסומן עם 'י' אדומה('יהודי
,18‏ חודשים לאחר מכן ,באפריל 1942
,3‏ יהודים זרים בגרנזי ,אוגוסט ספיטץ
מריה גרנפלד ,וטרזה בעצמה
זומנו לתחנת המשטרה .המרכזית שעל האי
הפגישה של טרזה הייתה עם .סמ"ל ארנסט פלבין
את חייבת להופיע" ,ב22 באפריל 1942 ב19:00
.בנהר, ברחוב נמל פיטר
את חייבת לקחת איתך את הצו הזה
.ואת המסמכים המראים את זהותך
כדאי לך ללבוש בגדים חמים ,ולקחת מלאי מזון
משקל המזוודה שלך לא יעלה על ".המשקל שאת מסוגלת לשאת
.עדיין התמונה חרוטה לי בזכרון"
,לקחתי אותה אל משאית לבנה ,2‏ מאיתנו ירדו איתה
ואני חושבת שהיינו חייבים ,לקחת את המזוודה שלה על האופניים
עמדנו שם, אמרנו להתראות וראינו אותה עוברת דרך
השער הזה בעמק ,והיא נופפה לשלום
.היא הלכה, וזהו זה
,והמקום שאליה היא הלכה ,הפך לתעלומה
אתה יודע, אתה מקווה
,שהיא תחזור חזרה .אבל לבסוף היא לא חזרה
,לא חווינו דבר כזה מעולם .באמת שלא
".דברים כאלה לא קורים באנגליה
לא הרשויות בגרנזי ולא בצרפת
,ידעו שהיהודים שהם מסרו .ירצחו
אבל הם ידעו טוב מאוד .כמה שהנאצים שנאו את היהודים
,אחרי כמה שבועות בצרפת ,3‏ הנשים שגורשו מגרזי
נעצרו במהלך הרדיפות ביולי 1942
.ונשלחו לאושוויץ
.שלושתן מתו שם
באותו החודש שבו 3 המגורשות ,מגרזי הגיעו לאושוויץ
,היינריך הימלר אחד ממספר המנהיגים
,מאחורי התוכנית הנאצית .הרצח ההמוני, ביקר במחנה
,עד אז היו 30,000 אסירים באושוויץ
,רובם יהודים ופולנים .אסירים פוליטים
הימלר בדק את הפיתוח העצום ,במבנה המחנה
,המחנה הראשי ההתפשטות בבירקנאו
ואת המפעל הענק ליצירת גומי מלאכותי .(במונוויץ(אושוויץ 3
הוא אפילו צפה ברצח היהודים ,בתאי הגזים, באושוויץ
חלק ממסעו נשמט .מגיליון התמונות של הביקור
.הימלר היה מרוצה ממה שראה
כל-כך מרוצה, שהוא קידם ,בדרגה את מפקד המחנה
,רודולף הס ,האיש שחזה את כל הזוועות האלה
.לסגן אלוף האס.אס
הס יצר חיים נוחים לעצמו
.ולמשפחתו באושוויץ
.הם גרו ביחד, בבית בקצה המחנה
אבל חייהם של אסירים ,בקצה השני של הגדר
,בתוך המחנה
,היו חיי מאבק נגד הרעב .מחלות והתעללות גופנית מחרידה
,קרב שקז'ימר פישכובסקי .נאבק בו כל יום
,הייתי בריא וחזק מאוד"
,וזה עזר לי במחנה ,בגלל שאם מישהו היה צעיר
(,או "ילד של אמא" (מפונק .לא היה לו סיכוי
,היית חייב להיות קשה .היית חייב שיהיה לך רצון חזק
:כדי להגיד לעצמך ."אני חייב לשרוד"
,וכדי להבטיח את הישרדותו
,בקיץ 1942 ,קז'ימר פישכובסקי
ניסה את אחת הבריחות הנועזות .בהיסטוריה של אושוויץ
,בשבת, ה-20 ביוני
פישקובסקי ו3 אסירים פולנים
יצאו מחוץ לשער המחנה הראשי ,לקראת המקום הרגיל שלהם
.לעבודה, כמה מאות מטרים משם
,מבלי שהבחינו בהם הצליחו לפרוץ אל המחסן
שבו אנשי האס.אס שמרו את .האספקה שלהם, רובים ותחמושת
.הם התלבשו במהרה כאנשי אס.אס
הם תכננו לא להשתמש ברובים ,שלקחו כדי לירות בגרמנים
בידיעה שהעונש אשר
יקבלו האסירים האחרים .במחנה, יהיה מזעזע
במקום זה, אם הם ,יעצרו בתחנת הבדיקה האחרונה
,במתחם החיצוני .הם תכננו להתאבד
בגלל שאחד מהאסירים עבד במחסן האס.אס
שהיה סגור ובגלל שזה היה סופ"ש
.הם הצליחו לגנוב גם מכונית
,הם לקחו סיכון גדול .אחד שחייהם תלויים בו
הבעיה הייתה, האם הם יתנו" ,לנו לעבור ללא אישור
.ללא מסמכים, ללא כלום
".אבל האמנו: כן, הם יתנו
,יש לנו עוד 80 מטר"
,אבל גנק כבר שילב להילוך שני
.בגלל שהמחסום היה למטה
.יש לנו עוד 50 מטר .המחסום עדיין למטה
ואז היה לנו 15 מטר .עד המחסום
,עצרתי וחשבתי
,האם זה הזמן להתאבד .בדיוק איך שסיכמנו
,וברגע הזה קיבלתי מכה בגב
:ויוסף לוחש לי באוזן '!קז'יק, תעשה משהו'
:חזרתי לעצמי .זהו זה, הם סומכים עליי
.יכולת להגיד שזאת שמחה עילית .כולנו היינו מרוצים
.היינו צעירים, חופשיים, חמושים
,הבנו שזה לא יהיה קל
,להכניס אותנו לגיהינום .אל תוך אושוויץ
שבועות לאחר הבריחה ,המוצלחת של פיצ'ובסקי
,הס, כמו שאר המפקדים
,קיבל מכתב על אי שביעות הרצון
על מפקחי האס.אס .במחנות הריכוז
,הביטחון חייב להשתפר .ובעיקר מסר את מה שעומד להתרחש
,במשך קיץ 1942
הימלר הנפיק צו סודי ,בעל משמעות גדולה
ליהודי פולין, אשר רבים מהם .היו כלואים פה, בגטו ורשה
,ב19 ליולי, הימלר הוציא צו האומר כי כל יהודי פולין
,שחיו במתחם הענק
"הנקרא לו "גנרל גוברנמן ,'צריכים 'לפנות מקום
,זאת אומרת, למות .עד סוף 1942
,זה הסתכם בכ-2 מליון אנשים
מאות אלפים .בגטו ורשה, בלבד
הימלר לא השתמש באושוויץ כדי לרצוח ,כל-כך הרבה אנשים, כל-כך מהר
,אלא להסב עוד מקומות חדשים
,מקומות שונים מאושוויץ .איפה שיש מפעלי השמדה טהורים
הכי קטלני מביניהם ,יהיה ממוקם פה
.96‏ קילומטר צפון-מזרח מורשה
כ-900,000 אנשים .נהרגו בטרבלינקה
,זה היה במקום השני, אחרי אושוויץ .במספר הנרצחים במדינה הנאצית
,כל מה שנשאר היום משם .זו קרחת יער
המקום הזה נהרס על ידי .הנאצים, לפני סיום המלחמה
,אבל תודות לעדיי ראיה
זה אפשרי לשחזר את .תוכניות המחנה
הוא היה שונה מאוד (.מאושוויץ-בירקנאו(אושוויץ 2
,טרבלינקה היה, על פי השוואה .זעיר: 400 מטר על 600
טרבלינה היה קטן בגלל מטרתו .היחידה- רצח
99‏ אחוז מהיהודים מתו כבר ,לאחר שעתיים מההגעה למחנה
הורעלו על ידי צינורות הפליטה .בתאי הגזים של טרבלינקה
,לא אשכח לעולם מה שראיתי" .לא עד יומי האחרון
,הילדים הקטנים האלה ,האנשים האלה
?מה הם עשו למישהו ?מה הם בכלל עשו
".זה היה דבר נורא
במהלך השבועות הראשונים של .מבצעי המחנה, היה תוהו ובוהו
,תאי הגז נשברו
,רכבות שהגיעו לפה הוחזקו במשך ימים
.ומאות גופות שכבו לא קבורות
גופות האדם הרקובות" ,גרמו לסירחון כבד
.וזה היה נורא
,לא יכולת לצאת את החצר
בשום פנים ואופן לא יכולת לפתוח ".חלון, או לצאת החוצה
המצב בטרבלינה .לא היה בשליטה
,ובגלל זה ,בסוף אוגוסט 1942
קצין בכיר מהאס.אס .נסע סביב למחנה
,ידענו מי הם היו ומה שנאמר הודות העדות
,של סמל האס.אס יוסף אוברהאוסר .שראה הכול
,'הקצינים היו קריסטיאן ווירת
המפקח הממונה על מחנות ההשמדה
,והממונה עליו .גנרל האס.אס אודילו גלובוקניק
,בשביל מפקד טרבלינקה
,ד"ר אינפרייד אברל .הביקור שלהם הביא חדשות מדאיגות
המנהיג הנאצי התחיל
את התוכנית שלהם, הרצח ההמוני ,עם הכנה מינימאלית
,כפי שהם ראו את זה הם יכלו לפתור כל בעיה
.שתיווצר ככל שהם ממשיכים .לד"ר אברל נוצרה בעיה
כפי שגנרל האס.אס ,גלובוקניק ראה זאת
הפשע של ד"ר אברל לא היה ,רצח ההמונים
אלא שהוא לא המשיך את .ההריגה ביעילות ובסודיות
,באושוויץ הס התמודד עם אותו הקושי
.שאיתו התמודד ד"ר אברל, בטרבלינקה
.עריכה של אלפים של גופות
בהתחלה הוא קבל אותם .בשדה הגדול הזה
.אבל הם נרקבו מחום הקיץ
בגלל זה, יחידה מיוחדת של יהודים ."נשלחה להוציא אותם מה"קבר
נאלצנו להוציא את הגופות החוצה" .ולשרוף אותן
שרפה גדולה נוצרה פה על ידי עצים
.ודלק, השלכנו את הגופות אל האש
,תמיד 2 מאיתנו זרקו את הגופות
אחד החזיק ברגליים .והשני בזרועות
.הריח היה נורא
לא רק שהגופות היו מלאות דם .הם היו גם רקובות
קיבלנו סמרטוטים, כדי לשים ".על הפנים שלנו
איש האס.אס שתה בקביעות וודקה"
,או קוניאק ,או משהו אחר מבקבוקים
הם לא יכלו להתמודד עם זה ".בדרך אחרת, זה היה נורא
זה היה הנורא, אף אחד לא יכול" ".לשכוח את זה, זה לא היה צריך לקרות
אני פה כדי להבטיח שההיסטוריה"
...לא תשכח מה היה פה
,שאנשים נהרגו פה .שאנשים נשרפו ונהרגו פה
,הם נרצחו יותר גרוע מחיות ".יותר גרוע
בכדי להפוך את אושוויץ למפעל ,השמדה יעיל יותר
הס ביקש עצה ממומחה האס.אס .לסילוק גופות
,בספטמבר 1942 הס עשה מסע מיוחד
,לאזור מרוחק בפולין .על יד כפר קטן בחלמנו
אנו יודעים את סיבת הביקור של הס ,ומה נאמר, מאוטוביוגרפיה שלו
.ומהעדות שלו
הס רצה לפגוש את אלוף משנה האס.אס, פאול בלובל
ולבחון בפעם הראשונה .את שדה שריפת הגופות
,זו הייתה עשייה מרצון להתגבר על הקשיים המעשיים
של הרצח ההמוני, שעזר לנאצים ,להמשיך החלום של הימלר
לרצוח מיליונים של יהודים פולנים .עד סוף 1942
,בתחילתו של הצו של הימלר ,ב-19 ביולי
.מצעדים נערכו במאות ערים וכפרים
אך הגירוש בפולין לא תמיד .הלך כפי שהנאצים רצו
,יהודי פשמישל ,בקיץ 1942
שמעו כי בקרוב מאוד .יגיע תורם לגירוש
.הגטו נאטם ב-15 ביוני 1942
,עכשיו, שבועיים לאחר-מכן
"אנשי האס.אס רצו "למסור .את היהודים אל מותם
,במפקדת הצבא הגרמני בפשמישל
סגן אלברט באטל שמע .על הגירוש הממשמש ובא
,לפני המלחמה, באטל ,אשר למד להיות עורך-דין
,היה בבעיה עם אנשי המפלגה הנאצית
בגלל שהוא היה הגון ומנומס .כלפי היהודים
עכשיו, הוא זעם בעקבות תוכניות .מבצע האס.אס נגד היהודים בפשמישל
ב-26 ביולי, באטל אגד משאיות
ונסע למעלה אל הגטו ולקח את .היהודים, אשר עבדו בשביל הצבא
הוא קיבל תמיכה מהממונים ,עליו בצבא הגרמני
.כדי להתנגד לגירוש
הם דאגו לא לאבד את .מקור היהודים העבדים
,ברגע שבאטל הגיע .נשא נאום לשומרים שהיו בתפקיד
,הוא איים בכניסה אלימה .בבקשה לשלוח יחידה של לוחמים
זה היה ברור לשומרים ,בתפקיד, מחוץ לגטו
.שבאטל לא הולך לוותר בקלות
ובכן, בהחלט היה לו" ,אומץ לעשות זאת
להכניס משאיות אל תוך הגטו ,ולהוציא את היהודים
זה לא היה זה, זה לא הדבר .שגרמני ממוצע היה עושה
".כולם חשבו שזה דבר אמיץ לעשות
,הוא היה בן אדם מאוד נחמד" ,הוא היה עורך דין, אתה יודע
אבל יש עורכי-דין טובים ".ועורכי-דין לא טובים
באטל נתן מחסה לרבים מהיהודים .במרתף המפקדה הצבאית
זמן קצר אחרי שהחביא את היהודים .הוא הועבר מהעמדה שלו בצבא
,חקירה סודית של התקרית הזו ,הושגה על ידי איש האס.אס, הימלר
שציין כי באטל צריך להיעצר אחרי המלחמה
.ולגרש אותו מהמפלגה הנאצית
,ב1981, כ-30 שנה לאחר מותו
באטל קיבל את התואר 'צדיק בין הנאצים'
.ביד ושם", פה בישראל"
עצים השתולים בגאווה, גדלים ,"ב'גן הצדיקים' של "יד ושם
,תזכורת שלא כל גרמני
שנקרא להתגייס, שיתף פעולה ,בפיתרון הסופי של הגרמנים
,אבל, בשביל סמל אלברט באטל
.היו המון מבצעים מנכונות נעלה
,ואחד מהעובדים הנלהבים בטרבלינקה
,לקראת סוף 1942, המפקד החדש ,פראנץ' סטאנגל
.חזה את השינוי של המחנה
המסע הנאצי אל טרבלינה, בכדי לשפר את קנה-המידה הגדול של שיטות
.ההריגה, הושלם סוף סוף
,סטאנגל ניהל מחנה השמדה אשר מטרותיו האמיתיות
.היו מוחבאות מהבאים למחנה
פרחים היו שתולים באדמה"
וכמובן, אנשים לא יכלו .לדמיין היכן הם
הוא צבע את הצריפים ,ושם את כל הסימנים
.כאילו זו הייתה תחנת רכבת אמיתית
,אני זוכר שאחד מהם אמר
אני לעולם לא אשכח ,את המילים האלה
:הוא אמר בגרמנית .'בואו מהר, כי המים מתקררים'
.הם הלכו עד כדי-כך רחוק
,האופן שבו זה עבד, היה מבעית ".זה היה דבר נורא לראות
,במרכז המחנה סטאנגל עזר ליצור
,מבנה ענק של תאי גזים ,הנראה כמו תאי מקלחת
היכול להרוג יותר .מ-3000 אנשים בפעם אחת
עד לא מזמן, אף אחד לא ידע בדיוק איך כל-כך הרבה אנשים
,נרצחו במהלך 1942 .במחנות השמדה כמו טרבלינקה
,אך, לפני כמה שנים מברק גרמני
,התגלה וחשף כי בתוכם
,המחנות טרבלינקה, סוביבור ,בלזק ומיידנק
,נרצחו 1,274,166 אנשים .במהלך 1942
,המברק כלל מספר שגיאות דפוס
,אך, בכדי להגיע לסכום הזה מספר הנרצחים
.בטרבלינקה, חייב להיות 713,555
טרבלינקה בהחלט היה מרכז ההריגה .הגדול ביותר, במדינה הנאצית
.אבל לא להרבה זמן
בגלל שמתכננים באושוויץ ,עבדו קשה
בכדי לשנות את התכונות ,של הכבשן החדש
אשר נבנה (.באושוויץ-בירקנאו(אושוויץ 2
,במשך מספר חודשים .התוכניות השתנו
מה שהיה אמור להיות להיות .מרתף-מתים, השתנה
בהתחלה, מדרון תוכנן לאפשר ,לגופות לגלוש למטה
,אל המרתף .ירד מהתוכנית בפתאומיות
בהמשך, מדרגות נוספות ,התווספו לצד המבנה
,תוספת מוזרה מפני שהתפקיד המקורי
,של המרתף, היה לשמור את המתים .לא את החיים
לאחר-מכן, הדלתות בתוך אחד .מחדרי מתים התת-קרקעי הגדול שונו
,בהתחלה הן נפתחו כלפי חוץ ,ואחר-כך יוצרו מחדש כדלת אחת
מחוזקת, אטומה .ועם חור הצצה
,מרתף המתים הזה .עכשיו הפך לתא גזים
אושוויץ היה אחד מהמחנות האחרונים .עם תכולה גדולה של מפעלי השמדה
אך, כאשר הם נפתחו ,באביב 1943
הם יסמנו את תחילתו של השלב
של מבצעי המחנה, אשר יעשו .את המחנה ידוע לשמצה בהיסטוריה
רגע של העברה, מסומן על ידי
עובדים חדשים בצוות הרפואי .של אושוויץ
איש שהיה רק פצוע מלחמה
בחזית המזרחית וקיבל את .צלב-הברזל(עיטור נאצי) על אומץ לב
...שמו נהפך לידוע לשמצה
.מנגלה .ד"ר יוסף מנגלה
אושוויץ .הנאצים והפיתרון הסופי
.thebarak תורגם על ידי .Extreme צוות